Noe av dette er legende,
men dette er iallfall sannhet -
Da franske borgere gjorde opprør og rev Bastille-fengselet,
fant de dette mystiske notatet
"Fange nummer 64389000 -
"Mannen med jernmasken."
Er du ikke død ennå?
Mannen med Jernmasken
Aramis!
Porthos er...
Beklager, mine kjære. Dere ville ha nytt det.
Han er utstyrt som en hest.
- Det er du også. - Virkelig?
Den har sovet så lenge at jeg har glemt det.
Av sted med dere.
La Hans Hellighet være i fred.
Jeg henter dere i morgen når han er i bedre humør.
Av sted med dere, damer.
Slutt å be, og mor deg med meg, Aramis!
Jeg trenger oppmuntring.
Jeg er gammel, jeg er svak, styrken er borte.
Porthos!
- Jeg ber. - Jeg sa jo det.
Er du døv også? Jeg vet du er blind,
for hadde du sett de brystene, hadde du grått.
Det finnes mer i livet enn et par pene bryster.
Sier du det?
Kan du si meg én ting,
én eneste ting,
som er mer vidunderlig
enn å ha en svulmende, rosa brystvorte mellom leppene,
bygger jeg en katedral til deg.
Tilgivelse.
Tilgivelse?
Tilgi meg...
Er jeg tilgitt?
Din tilgivelse er ikke søtere enn en svulmende brystvorte.
Forstår du ikke?
Jeg forsøker å be!
Du ber bestandig!
D'Artagnan!
Å! D'Artagnan!
Hvordan går det, hvalp?
Du avbrøt en teologisk diskusjon.
- Jeg ser det. - Velkommen. Sitt ned.
Nei, jeg går kongens ærend.
Han ønsker å treffe dere.
Du tjener ham lojalt ennå,
selv om folk kaster råtne egg på hans emblem.
D'Artagnan, se hvordan du ser ut!
Du virker så ung, og jeg føler meg så gammel.
Kongen sa straks.
En for alle, d'Artagnan.
Og alle for en.
Vi var alle musketerer en gang.
Mon tro hvordan Pathos har det.
Ta det med ro, Raoul.
Du er tross alt min sønn.
Hvordan kan kvinner motstå deg?
Når spør du henne?
I dag, når vi ankommer...
eller når vi reiser.
Når jeg tenker på det, blir jeg forvirret.
Kan denne hjelpe?
Mors ring.
Jeg kan ikke ta den. Den er din.
Hun døde da hun gav meg til deg.
Jeg vil dø i visshet om at min sønns elskede bærer den.
Gå! Kom tilbake med din trolovede.
Deres Majestet, angrepet kommer ved daggry.
Nei, undervurder ikke hollenderne.
Disse troppene avskjæres her,
så flytt dem hit og hit.
Da er vi overlegne der.
Send det.
Deres Majestet!
Det gule skjerfet.
Som rådgivere, føler vi at...
...det er vår plikt... - Ja, vår plikt å opplyse Dem om
at det er opptøyer i Paris.
Opptøyer?
Paris er verdens vakreste by.
Hvorfor skulle mitt folk føle annet
enn stolthet og tilfredshet?
Selvfølgelig, Deres Majestet.
Jeg er sikker på at de er tilfredse og stolte.
Men de er også sultne.
Om vi delte ut noe av maten som er reservert for hæren...
Presten Aramis!
Pater Aramis, Hans Majestet har problemer
- med jesuittene. - Jesuittene?
De har erklært at Hans Majestets krig er urettferdig.
Hans Majestet bør snakke med deres anfører.
Men hvem er han?
Ingen kan holde på hemmeligheter som jesuittene.
Ah, Aramis!
Deres Majestet.
Du er prest, men en gang var du en musketer.
Som min far før meg,
har jeg betrodd deg de viktigste oppdrag.
Så...
Jeg vil at du skal finne jesuittenes hemmelige leder.
Og når du gjør det,
for Gud og for Frankrike,
skal du drepe ham.
Jeg vet det er en grusom ting jeg ber om,
spesielt av en prest.
Kan du ta dette oppdraget
og holde det hemmelig?
Når jeg oppdager identiteten til denne jesuitt-opprøreren,
skal jeg drepe både ham og mannen som fortalte meg det.
En gang musketer, alltid musketer, hmm?
Nå, angående disse opprørene...
Vi har forråd på kaiene nå.
Del det ut.
Men den maten råtner.
Det er derfor vi ikke har sent den til hæren.
Da må dere skynde dere.
Hvilken utmerket idé, Deres Majestet.
Se på den sømmen!
Er de ikke vidunderlige?
Ikke så vidunderlige som du er.
Hvem er det?
Raoul, sønn av Athos.
François, du liker kanskje unge soldater,
men jeg mener hans skjønne følge.
Hennes navn er Christine.
Deres Majestet?
Hva nå, d"Artagnan?
Regner det drapsmenn?
Ingen fortalte om grisejakten.
Se på ansiktene til disse mennene.
Som de beundrer deg.
Når du beskytter meg,
hvem ville være dum nok til å prøve å skade meg?
En tåpes kniv er skarpere enn hjernen.
La oss leke en lek.
La oss late som jeg er kongen,
og du er min musketerkaptein.
Lat som mitt ønske er lov,
og mitt ønske er å nyte selskapet.
Det samme bør du.
Damer!
Christine... siden jeg kom hit...
- Monsieur? Mademoiselle? - Nei takk.
- Christine... - Raoul!
D'Artagnan!
Kaptein, la meg presentere Christine Bellefort.
Enchanté.
D'Artagnan er min fars beste venn.
Jeg er beæret over
at du lot meg bli en musketer.
Æren er på min side.
En for alle...
Og alle for en.
Christine...
Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg, Raoul.
Jeg blir aldri rik, men mitt hjerte er ditt.
Da er jeg rikere enn kongen.
Jeg har noe å gi deg...
Vi skal ha en tevling i kløkt og smidighet.
Se, en enhjørning!
Den som fanger enhjørningen,
skal vinne dens skatt.
Nå, til jakten! Jeg byr dere alle!
Smykket blir ditt!
Christine, ikke sant? Det syntes umulig,
men spenningen ved jakten har gjort deg enda vakrere.
Takk, Herre.
Du rødmer.
Ønsker du ikke å være vakker for din konge?
Nei, Herre! Jeg mener... jo... Selvfølgelig, Herre!
- De er jo... - Det er i orden.
Du er uvant med slike omgivelser.
Men det kan vi med glede bøte på.
Du ville passe godt som hoffdame.
Deres Majestet er... svært... svært vennlig.
Men jeg er trolovet med Raoul- eller jeg blir når han spør meg.
Du vil velge en soldat
som ennå ikke har fridd,
fremfor din konge?
Jeg kan bare være trofast mot mitt hjerte.
Men hvor trofast er det hjertet mot deg?
Vent, Christine!
- Christine! - Raoul!
Gi folket mat!
Jesuitter!
Hent en general!
Hennes Majestet vil snakke med deg.
Deres Majestet.
Jeg forstår at du reddet min sønns liv i dag.
Gud smilte til oss, Deres Majestet.
Og du er ikke såret?
- Nei, frue. - Det er godt.
Kaptein?
Raoul, sønn av Athos,
har trukket tilbake sitt ønske om å bli musketer.
D'Artagnan!
Du gjør fremskritt.
Det er lenge siden sist!
Det er det, min venn.
Hva er anledningen?
Som du sa, det er for lenge siden.
Den store d"Artagnan må ha vår beste vin.
Om den store Athos byr,
må den store d'Artagnan drikke.
Jeg beklager at jeg ikke har besøkt deg på så lenge.
Leder for kongens livgarde? Du er nok opptatt.
Særlig med denne kongen.
Likevel burde jeg ha besøkt deg oftere.
Jeg tilhører fortiden,
da voksne menn bar uniformer.
Det gir deg i det minste tid
- til å spille fiolin. - Og ynkes over meg selv.
Min sønn er voksen. Han fridde til en vidunderlig pike.
Mine feilgrep blir gjort opp av ham.
For å leve det livet jeg alltid ønsket for ham,
- reiser han hjemmefra. - Athos, jeg...
Han var ute og feiret hele natten!
Raoul, se hvem som er her.
Hva er i veien?
Jeg kan ikke gjøre henne til enke,
som jeg har gjort henne til kone.
Jeg er kalt til regimentet.
Men det kan ikke stemme!
Du har allerede tjent ved fronten.
Er det skjedd en katastrofe?
Er alle andre kalt tilbake?
Jeg tror kongen er tiltrukket av Christine.
Ja, han la merke til henne, men det betyr ikke...
Kongen er en hund!
- Athos! - Og en feiging!
Det er ikke jeg. Så jeg reiser.
Raoul!
D'Artagnan!
Har kongen problemer med å finne kvinner?
Jeg tjente under hans far.
Til jeg trakk meg tilbake tjente jeg ham.
Og nå, for å forføre en kvinne
som han glemmer når han har tatt henne,
setter han min sønns liv i fare?
Du visste dette!
Det er derfor du er kommet!
- Jeg kjenner ditt temperament. - Kom du for å stagge meg?
Jeg kom for å gi deg håp!
Jeg skal snakke med kongen.
Jeg håper ennå
at han kan bli den kongen vi ønsker at han skal være.
Du vet ikke hvordan det er å ha en sønn.
Å ha kysset hans hår, å ha sett ham vokse opp.
Ja, å være far er en velsignelse jeg bare kan drømme om.
D'Artagnan!
Jeg har aldri kjent en bedre mann en deg,
men skader kongen min sønn bare for å ta en elsker,
blir kongen min fiende!
Det samme blir enhver som står mellom meg og ham.
Da må jeg handle raskt,
for jeg er glad i din sønn...
og i deg.
Vokt porten!
Kaptein! Folket sier
at maten kongen ba oss dele ut, er råtten.
De angriper musketerene.
Steng portene!
- Klar til å skyte! - Nei! Steng porten!
Ikke skyt!
Det er d'Artagnan!
Borgere av Paris, hør på meg.
- Jeg er en av dere. - Vi sulter!
Rotter ville ikke spise det vi får!
Hør på meg!
Jeg ber dere. Lytt.
Nei!
Dere har rett, det er råttent.
Jeg skal selv snakke med kongen.
Dere har mitt ord.
Slipp mennene fri,
For de tjener Frankrike... og dere.
Louis, du hadde rett!
En kvinne kjenner ikke kjærligheten
før hun har hatt kongens kjærlighet.
Jeg er sulten.
Jeg sender bud på mat.
Jeg liker å spise alene.
Forresten, du reiser i morgen.
Disse korridorene skal sikre min trygghet,
ikke brukes til å skremme meg i hjel.
Det er deres trygghet det gjelder.
Jeg kjenner til opptøyene.
Deres folk vil gjerne elske Dem,
men de spiser råtten mat.
Råtten mat?
Det skal jeg ta meg av.
Det er en annen ting,
av en mer personlig art, Deres Majestet.
De er omgitt av vakre kvinner.
Elsker De noen av dem?
Ganske ofte, faktisk.
Og de elsker Dem?
Hvordan vet De, når en kvinne er sammen med Dem,
at det er deg og ikke kronen hun elsker?
Du tror mine forhold er tomme?
Jeg tror det er mulig
for en mann å elske en kvinne hele sitt liv,
og bli en bedre mann av det.
Det er mulig.
Kanskje jeg ikke har møtt en kvinne med et hjerte som mitt,
før nå.
Er det Christine?
D'Artagnan, jeg er redd du vokter meg for mye.
Sendte De Raoul i krigen for å kunne forføre henne?
Tviler du på min ære?
Nei, jeg tviler ikke på Deres ære.
Det er Dem jeg bryr meg om.
Raoul kommer snart tilbake.
Det lover jeg deg.
Takk, Deres Majestet.
D'Artagnan!
Jeg er en ung konge...
men jeg er konge.
Så vær en god konge, Deres Majestet.
Du er den nye 1.rådgiver.
Henrett ham for å ha delt ut råtten mat.
Og neste gang noen gjør opprør, skyt dem.
Vennligst ta dette til kongens kurer.
Jeg skal hente vann til deg om et øyeblikk, mor.
"Hans Majestet beklager å måtte meddele deg
"at Raoul, sønn av Athos,
"er drept i kamp."
Sir, en tapsrapport.
Vet Athos dette?
Athos, min venn...
Stans, forræder!
Athos, hør på meg! Hør på meg!
Kanonene drepte Raoul!
Forsterk ikke tragedien med din egen død.
Jeg bønnfaller deg.
Trekk unna!
Du er forræderen.
Stell de sårede.
Er din innkvartering akseptabel?
Da De sendte bud på meg etter nyhetene om Raoul,
kom jeg for å be om hjelp.
Jeg kan ikke sørge for familien.
Min far er død, min mor har en lungesykdom.
Og din søster har symptomer på samme sykdom.
Min lege så til dem, og er optimistisk.
De vil bli bedre på mitt landsted.
Deres Majestet...
Jeg vet at for deg, må det...
ha virket som om verden står på hodet denne dagen.
Det gjør den sikkert fremdeles.
La oss sitte rolig ned til middag, til alt er i likevekt.
Christine, hør på meg!
Du har mistet en som sto ditt hjerte nær.
Og jeg ønsker ikke at det hjertet skal bli til sten.
Jeg ber bare om én ting
Hva du enn må føle i kveld,
ønsker jeg at du skal dele det med meg.
For god helse.
Du er så vakker.
Jeg kan ikke gjøre dette.
Jeg håper du vet at det er mer å elske ved meg enn kronen.
Av alle undere jeg har sett,
har intet vært så vakkert som du er.
Aramis! Er dette veien til helvete?
Helvete er kanskje vårt bestemmelsessted, men ikke nå.
En grav!
Er vi i en grav?
Hemmelighetsfullhet er beklagelig, men nødvendig.
Sitt ned.
Da vi var unge og så urettferdighet, kjempet vi den.
Noen problemer kan ikke løses ved hjelp av sverd.
Enkelte kan ikke løses uten!
Her er problemet.
Jesuittene er imot Louis' kriger
og hungersnøden den fører til.
Så, Louis beordret meg
til å finne identiteten til jesuittenes general.
Og til å drepe ham.
La den hemmelige generalen bekymre seg for det.
Problemet er...
...at det er meg.
Jeg er jesuitterordenens general.
Hva akter du å gjøre?
Skifte ut kongen.
- Jeg kan ikke lytte til dette. - Det er umulig.
Det er!
Jeg er med deg.
Jeg også.
Nei!
Jeg trenger deg.
En for alle og alle for en.
Jeg kan ikke forråde kongen. Jeg har avlagt ed!
Når en konge er uten ære, løses man fra eden.
En ed er en ed fordi den ikke kan oppheves!
Hvorfor er du lojal mot ham?
Hvorfor?
Det vi kjempet for
er viktigere enn konge, rang eller påskjønnelse.
Hva kjemper du for?
For troen på at alle kan bli bedre mennesker,
selv Louis.
Uansett hva planen er, er jeg med deg.
Neste gang vi møtes, vil en av oss dø.
Athos, vent!
Selv om jeg ikke var prest,
ville jeg se at ditt hjerte bærer en hemmelig byrde,
og det smerter deg å bære den alene.
Jeg kan ikke forræde min konge.
Jeg forsvarer ham med mitt liv.
Da må Gud være med deg.
For ingen av oss er det.
Jeg har hørt om en hendelse ved musketerporten,
hvor en mann kom for å drepe meg.
Er det vår regel nå
å la potensielle mordere gå fri?
Han ville drepe sin egen smerte.
Hans sønn er død.
Intet kan være verre.
- Hva med å miste din konge? - Det kommer an på kongen.
Da jeg ble musketer,
ble jeg fortalt at hver gang jeg trakk sverdet,
skulle jeg ikke vurdere hva jeg drepte,
men hva jeg tillot å leve.
Vet De hvem som sa det? Athos.
Hvis han har blitt vår fiende,
bør vi spørre oss hvorfor.
Athos er forsvunnet.
Porthos og Aramis er forsvunnet også.
Du kjenner dem bedre enn noen annen.
Er de en trussel mot meg?
Er de en trussel, slipper vi å lete etter dem.
De vil finne oss.
Ikke hvis du finner dem først.
Hvem er det?
Chi è?
E malato.
Lo rimpiazo io.
Han sier han er en avløser.
Parla francese?
Non lo parlo.
Il prigioniero ha solo un giorno al mese
per la confessione.
Han sier at fangen får skrifte en dag hver måned.
Den faste presten er syk.
Vai, vai! Avanti!
Grazie.
Grazie tanto, Signore.
Grazie. Grazie.
Det er min skriftedag.
Tilgi meg. Du har aldri sett meg før.
Jeg må sjokkere deg.
Jeg er en venn.
Jeg er her for å hjelpe deg.
Hva er det du gjør?
Dette er din flukt til friheten.
Hvem er det?
Det er deg.
Signore, scusi, scusi!
Signore!
Hei, hei! Signore, scusi!
Cosa c'è?
E caduto stecchito mentre leggevo la mesa.
Han sier at fangen falt død om
mens han leste messe for ham.
Hvordan kunne han dø uten videre?
Ha la peste. Come il altro prete.
Han sier at fangen hadde feber, som den lille presten.
Pest? Har de brakt pest inn hit?
Få ham vekk herfra! Nå!
Ingen siste olje! Ut!
Vi kan hakke den av, og se hvem han var.
Ingen ville få vite det.
Bruciatelo!
O la peste ci colpira tutti!
Han ber oss brenne alt, ellers får vi pesten.
Han har rett!
Dio! Dio, Dio...
Ikke rør meg!
Forsvinn!
Hold dere borte! Han har pesten!
Skynd deg!
Via!
Fort, fort, fort!
Gå bort! Fort!
Gode Gud!
Jesuitter. Mine folk.
Her...
Drikk.
Det går bra.
Jeg har ventet i seks år
på å stille dette spørsmålet...
Hvorfor ble dette gjort mot meg?
Vet du det ikke?
Hva husker du?
Jeg bodde i et hus på landet.
Jeg hadde verger.
En gammel kone og en prest.
Men ingen venner.
De førte meg i fengsel.
- Hvem? - En mann i svart.
Jeg så ikke ansiktet hans...
men han førte meg i fengsel,
og satte masken på meg.
Og du vet ikke hvorfor?
I dagevis ropte jeg, "Hva har jeg gjort?"
Så forsto jeg at det var noe ved ansiktet mitt
som måtte skjules.
Men jeg visste ikke hva.
Hva er ditt navn?
Den gamle konen kalte meg...
Phillippe.
Phillippe...
Disse mennene vil stelle deg. De gjør deg ikke noe vondt.
Takk.
Takk for din godhet.
Hvorfor er du så mismodig?
Jeg ventet strid.
Det ble ingen dreping, ingen kamp.
Jeg var udugelig.
Porthos, jeg er trett av innstillingen din.
Du er omgitt av skjønnhet, intrige og fare.
Hva mer kan man ønske seg?
Se deg om.
Rødstrupene synger, duene kurrer...
Kan du ikke lytte til deres sang?
Det er mat her, men Louis sender alt til hæren.
Jeg har ingen appetitt.
Jeg svinner bort.
Ikke engang kvinner interesserer meg.
Si adjø til Porthos.
Det er forbi med ham.
Hvem er han?
Søk sannhet, ikke fakta.
Du er ikke min prest!
Og ville ikke være selv om jeg hadde en!
Du er bitter.
Tapet av Raoul og d'Artagnan,
som du holdt av som en bror, og som du nå hater.
Med hvilken rett dømmer du meg?
Er du helligere enn andre?
Ja, og jeg er mer intelligent enn andre.
Porthos, hva er i veien?
Nyrestein.
Det gjør vondt når jeg pisser.
Det gjør vondt når jeg driter.
Jeg er en feit, gammel tomsing uten noe å leve for.
Jeg skal henge meg
så snart jeg er edru.
Kom igjen!
Aramis!
Han er klar!
Livets største mysterium...
er hvem vi egentlig er.
Ja.
Jeg skal fortelle hemmeligheten som ble skjult for deg.
Det begynte den natten da Kong Louis ble født.
D'Artagnan, Athos og jeg spiste sammen.
D'Artagnan var full -
den eneste gang jeg har sett ham slik.
Jeg hadde vakt.
Jeg ble tilkalt til slottets bakre inngang.
Dronningens prest gav meg et spedbarn.
Forstår du dette, Athos?
Dronningen hadde født tvillinger.
Barnet jeg bar, var det sist fødte.
Det er ett til!
Enda et.
Kongen oppdaget at han hadde to arvinger.
Han hadde sett nok brødre rive kongeriker i stykker,
så han bestemte å la en av dem forsvinne. Deg, Phillippe!
Han befalte at din identitet skulle holdes skjult for deg.
På dødsleiet fortalte han sannheten til Louis
og din mor.
Hun ble fortalt at du døde under fødselen.
Hun bebreidet seg selv for å ha trodd det.
Hun ønsket å gi deg din føderett.
Men nå var Louis konge.
Han våget ikke å drepe deg,
for hans makt
lå i det kongelige blods hellighet.
Så han fant en måte
å holde deg skjult for alltid.
For mitt land, for min konge...
kjøpte jeg fred med ditt liv
og med min sjel.
En dag... vil jeg be om din tilgivelse.
Men ikke før jeg har gitt deg tilbake det som er ditt.
Gi tilbake?
Vi erstatter Louis med Phillippe.
Er det din plan?
Å bytte den ene mot den andre?
Det er latterlig!
Det er genialt. Hva trodde du vi holdt på med?
Revolusjon, åpen krig!
Blod i gatene.
Det er i det minste en forandring.
Fysisk likhet er en begynnelse, men Louis' arroganse...
... kan læres!
Og hans nærmeste?
Jeg har tenkt på alt.
Har du tenkt på at du ikke bare risikerer våre liv,
men Phillippes også?
Og han kan velge, slik som vi.
Hva sier du, Phillippe?
Har alle årene i fengsel vært bortkastet?
Eller har de gitt deg mer styrke enn vanlige menn?
Du kan bli konge,
om du har mot til å ta sjansen.
Har du mot nok, Phillippe?
Har du det?
Jeg... jeg...
Har du det?
Deres Majestet!
Herre, en eske har ankommet
med instruks om at bare du kan se innholdet.
Gi dette til min mor.
Min sønn!
Vær så snill... tilgi meg.
Jeg kan aldri gjøre bot.
Frue...
D'Artagnan...
Nei... nei...
Om noen ser oss...
betyr det døden.
Kysser jeg deg ikke, dør jeg allikevel.
Jeg holder ikke ut å se deg gråte.
Vær så snill.
Si meg hva som er galt.
Anne!
Jeg vet at å elske deg er å forråde Frankrike.
Men ikke å elske deg er å forråde mitt hjerte.
Da vil vi begge dø som forrædere, d'Artagnan.
Mer vin!
Mer vin.
Hvordan er han?
Utslitt. Han har hatt en lang dag.
- Aramis... - Mer vin!
Tenk på denne planen. Phillippe er som et barn.
- Han kan ikke bli parat... - Du klarer det!
- Nei! - Jo!
- Kanskje på et år... - Tre uker!
Tre uker?
Kongen skal holde et maskeradeball.
En mengde mennesker, ansiktene deres tildekket.
Den perfekte anledning. Vi må handle.
Phillippe kan oppdages når som helst.
Mer vin! Hvor er alle sammen?
Nei! Det er ingen vits.
Sverdet er bøyd.
Det går fint.
Det tar bare en stund å komme i gang.
- Jeg kan rette ut sverdet ditt. - Nei, det er dødt.
Det er dødt! Jeg er udugelig!
Udugelig...
Tre uker på å lære alt han må vite?
I 16 år ble han oppdratt som en herre.
Og i seks år levde han med masken!
Nå vet han at de som burde ha elsket ham,
kastet ham ut i ensomhet og smerte.
Du er glad i ham. Det er godt.
Spill ikke Gud med meg, Aramis!
Ingen kan ta over Raouls plass!
Hva gjør Porthos?
Går naken inn på låven, later det til.
Hva gjør han?
Han skal henge seg.
Henge seg?!
Herregud...
Et tegn fra Gud...
Herregud!
Hvis Porthos er bestemt på å ta sitt liv,
vil han utvilsomt finne en anledning.
Farvel, grusomme verden.
Farvel til udugelige Porthos.
- Hva var det? - Jeg saget gjennom bjelken.
Jeg er et geni, ikke ingeniør.
Aramis! Du gjorde dette!
Du visste at jeg ville henge meg, og saget bjelken!
- Innrøm det! - Selvsagt visste jeg det.
Du har sturet i månedsvis.
Nå kan du slutte med å kjede alle og være til nytte!
- Ja vel, da. - Og kle på deg!
Jeg har båret masken så lenge,
at jeg føler meg utrygg uten den.
Jeg skal sitte hos deg.
Jeg får heller ikke sove.
Jeg har sittet i fengsel i seks år.
Dere satte meg fri.
Nå ber dere meg om å gå i et nytt fengsel.
Et palass er ikke et fengsel.
Ser dere pikene som arbeider?
Ser dere hun som holder lammet?
Jeg skulle gjerne gjete lam med henne resten av livet.
Vi tilbyr deg sjansen til å bli konge.
Nei, dere tilbyr meg sjansen til å late som om jeg er konge!
En konge dere hater!
Ikke alle hater ham.
Gjør ikke du det?
Hvorfor skulle jeg bli ham?
Får jeg ingen grunn, vil jeg ikke.
Jeg kan ikke.
Vi er alle Guds verktøy, om vi vil eller ikke.
Vi må bare beholde troen.
Selv om jeg noen ganger syns det er vanskelig.
Vi mislykkes alle i troen.
Derfor må vi spise, drikke og elske livet.
Som konge kan du få tusen gårdsjenter.
Porthos! Du misforstår!
Hva da?
Phillippe har rett.
Vi har ikke gitt ham noen grunn
til å gjøre det.
Jeg forstår din grunn, Athos.
Gjør du?
Porthos fortalte om din sønn.
Tror du det er min grunn?
Ja, Raoul er grunnen, men ikke slik du tror.
En gang trodde vi alle
på å tjene noe som var større enn oss selv.
Aramis hadde troen.
Porthos, sin livslyst.
D'Artagnan, plikttroskapen.
Og jeg hadde Raoul.
Men vi hadde en felles drøm -
at vi en dag ville kunne tjene en konge,
som var tronen verdig.
Det var det vi drømte om,
det vi blødde for,
det vi har ventet hele våre liv på å se.
Jeg lærte Raoul å tro på den drømmen.
Og nå er min sønn død.
Så jeg er her for å finne ut
om hans liv var til ingen nytte.
Og du er den eneste som kan svare på det.
Athos...
mislykkes vi med dette -
og det gjør vi antagelig -
blir det er ære å dø ved din side.
Og ved din.
Dette er kommet til deg.
Min elskede Christine,
Da jeg forlot deg,
forlot jeg himmelen for helvete.
Jeg reiser fordi jeg kun kan elske deg som en mann av ære.
Du har fått meg til å ønske å bli et bedre menneske.
Jeg vil elske deg i himmel eller helvete
for å elske deg som du bør bli elsket.
Husk det, og vit at du er uten skyld.
Din i all evighet, Raoul.
Hva er det?
Hva er i veien?
Jeg har fått et brev fra Raoul.
Han har sendt det til slottet,
i visshet om at han ville dø,
og at jeg ville være her.
Hvordan visste han det?
Jeg... jeg kan ikke gjette hva han tenkte.
Han var irrasjonell.
Jeg beordret ham langt fra slagmarken...
men han gikk ut i kamp mot mitt ønske.
Han tilgir meg for alt han visste jeg ville gjøre.
Men kan jeg tilgi meg selv?
Tilgi?
Jeg elsket ham, Louis.
Jeg elsker ham ennå.
Ennå...
Og å late som jeg elsker deg, er forferdelig.
Du later som?!
Jeg har syndet mot Gud og kjærligheten
for å oppnå din nåde,
som du ikke ville gitt uten min synd.
Jeg vil brenne i helvete, og det samme vil du.
Nei. Nei, nei.
Nei, min kjære.
Du vil brenne i helvete,
ikke jeg,
for jeg er konge, viet av Gud.
Kom! Vi må av sted.
- Vesken min. - Hvor skal du?
Paris. Jeg blir borte noen dager.
Ha alt klart når jeg kommer tilbake.
Du ber meg gjøre det umulige helt alene?
Det er en perfekt løsning - en revolusjon uten blodbad.
Eller høyforræderi - for han en sønn av en konge.
Vi får ham ikke klar i tide!
Hastverket er ikke mitt valg.
I stedet for å dele ut mat,
har Louis beordret urostifterne skutt.
Tenk deg hva som vil skje
når sultende innbyggere får høre om ballet.
Dette er ikke for meg, Athos.
Det er for alt vi en gang var...
og kan bli på ny.
Takk, Fader.
Ballet finner sted i morgen.
Louis er ikke fornøyd med elskerinnen
og vil more seg.
Skredderne mine må jobbe i hele natt!
Sal hesten!
Bordellet er stengt for kvelden.
Alle ut, bortsett fra damene. UT!
Stengt? Vi kom for å...
Gå et annet sted.
Ut! Ut!
Dere må gjøre ferdig klærne dere syr.
Vi går, og tar pengene dine med oss!
Hit med dem, gamle mann!
Gammel? Vil dere rane meg fordi jeg er gammel?
Se om du kan rane noen med en pistol der!
Ut! Alle ut!
Ut! Kom dere ut!
Porthos, jeg gjorde ferdig denne for deg.
Jeg elsker Paris! Jeg elsker livet!
Og jeg elsker dere damer.
Til arbeid - bortsett fra deg!
Kom!
Nei, vent.
En konge gjør det ikke slik.
Tjenere har rørt ved begeret,
så kongen rører det så lite som mulig.
Prøv...
Beklager.
Nei, ikke beklag det!
En konge er ufeilbarlig.
Du ber aldri om tilgivelse.
En konge bryr seg ikke om noe eller noen.
Er det slik du vil ha meg?
Eller sier du dette fordi din sønn er død?
Tilgi meg, jeg mente ikke...
Jeg er ikke sint. Forstår du?
Selvsagt vil vi at du skal bli en god konge,
men først må du spille Louis, som er kald og grusom.
Denne kongens øyne sier at han bare bryr seg om seg selv.
Dine øyne viser for mye.
Du bør ikke bry deg om meg.
Du bør ikke bry deg om...
Du må ikke snakke om min sønn.
Velsign meg, pater, for jeg har syndet.
Det samme har jeg.
Aramis!
Deres Majestet.
Tror De
at på samme måte som en løgn kan ødelegge et liv,
kan en sannhet frelse det livet igjen?
Hver dag ber jeg om et slikt mirakel.
Hver dag ber jeg om tilgivelse.
Men tilgivelse må komme fra Dem,
før den kan komme fra Gud.
Det var jeg som tok Deres andre sønn fra Dem.
Og jeg hadde aldri mot til å søke sannheten.
Jeg har oppfostret en sønn som ødelegger liv
i stedet for å frelse dem.
Og jeg har feilet i å redde en sønn
som døde i en jernmaske.
Nei! Masken var Louis' verk.
Nå har vi muligheten til å gjennomføre et mirakel -
som fjerner alle masker for alltid.
Dette er dine rom.
Gjennom denne korridoren og opp,
eller gjennom passasjen,
er rommet til din elskerinne Christine.
Og hvis rom er dette?
Din mors.
Min mors...?
Skift hester!
Fjern alt!
Nå!
Husk, Phillippe: Edelhet kommer fra hjertet.
Elsk som om du gir blaffen. Fjert når du vil.
Hold glasset med to fingre.
Går du i stå, sier du "Fortsett".
Om morgenen,
beordrer du at vi tre hentes til slottet som dine rådgivere.
D'Artagnan følger med!
Vi vil trenge hell.
Vi lager vårt eget hell!
Hvis Philippe klarer det.
Rolig, Phillippe! Du er flink.
Min bror!
Hva er i veien, Deres Majestet?
Ingenting. Fortsett.
Så du det?
Hva, Deres Majestet?
En maske! Jeg så en maske!
Ballsalen er full av masker, Deres Majestet.
Deres Majestet?
Fortsett, alle sammen.
Til passasjen.
Deres Majestet! Deres Majestet!
Dommens dag er kommet.
Ikke se så sjokkert ut, Phillippe.
Phillippe? Hvorfor kaller du meg Phillippe?
Vi har en gave til deg.
Nei!
D'Artagnan vokter hallen.
Vi går den veien vi kom.
På tide å gå, Deres Majestet.
Godt.
Du vet veien.
Du har en konges hjerte.
Fortsett.
Deres Majestet?
Forfriskninger, Deres Majestet?
Dronningmoren!
Gud velsigne kongen og dronningmoren!
Gud velsigne kongen og dronningmoren.
Jeg trekker meg tilbake.
Vent to danser,
gå tilbake til ditt rom
og tilbring natten i trygghet.
Vi har mye å snakke om.
Og resten av livet til å gjøre det.
God natt...
Mor.
God natt...
Min sønn.
I morgen.
Hvor lenge har kongen vært her?
En stund, kaptein.
Morder.
Morder!
Christine?
Jeg skrev til fronten under ditt segl.
Jeg forlangte å få vite hvorfor generalen ikke adlød ordren
om å holde Raoul utenfor fare.
Han skrev tilbake
"'Men Deres Majestet!
"'Deres brev befalte meg å plassere ham
"'i første angrepslinje
"'rett fremfor kanonen."'
Du drepte Raoul!
Slipp henne! Du skader henne!
Jeg skal gjøre opp for alt vondt jeg har gjort deg.
Før henne til hennes rom.
La musketerene vokte alle passasjer!
Fortsett.
Vi har et sikkerhetsproblem, Deres Majestet.
Jeg må be Dem følge meg.
Ikke nå. Ballet... Mine gjester...
Jeg insisterer, Deres Majestet.
Ja vel.
- Alarmen er gått! - De vil avskjære oss.
Jeg er Porthos!
Jeg kjemper mot kongen!
Pass opp!
Kom igjen! Porthos!
Kom igjen!
Pump alle sammen!
Stans dem før de når elven!
Trekk dem unna!
Denne mannen... er en bedrager!
Dette er bedrageren.
Trekk dem unna.
I båten, Deres Majestet.
Lukk porten opp!
Lukk den opp.
Beklager. Jeg sviktet dere.
Vi sviktet deg.
Stans!
Tar dere min konge...
tar jeg deres.
Grip ham! Grip ham!
Grip bedrageren!
- Ta ham! - Herre!
Ta ham!
Phillippe!
Grip ham! Ta ham!
- Hold ham fast! - Athos!
Jeg ble fortalt at denne bedrageren var død.
Visste De det?
Visste De at en mann lignet Dem slik?
Han er min bror.
- Bror? - Min tvillingbror.
Min blodsslektning.
Derfor har han fått leve, inntil nå.
Phillippe!
Louis! Vær så snill!
Tok du del i dette, mor?
Jeg elsker dere begge!
Det har ikke betydd noe for oss.
For meg har det det.
Deres Majestet, hør på meg.
Jeg har aldri bedt om noe på egne vegne.
Nå ber jeg - spar livet til denne mannen, Deres bror.
Du har ingen rett til å be om dette.
Deres Majestet...
hver dag i deres liv,
har jeg voktet over Dem.
Jeg har blødd for Dem.
Jeg har bedt hver dag
om at De skal bli bedre enn Deres stilling.
Vis meg hva min tro og mitt blod har oppnådd.
Vis nåde.
Tar du forrædernes side?
Denne, den verste av alle - min egen bror!
Og hva har De gjort mot ham?
Et øyeblikk...
trodde jeg at De var blitt den kongen
jeg håpet De ville bli.
Vær så snill...
Herre, kan jeg snakke?
Jeg ber Dem drepe meg.
Ta mitt liv, jeg frir Dem fra all synd.
Jeg ber Gud belønne Dem om De i nåde gjør det.
Men, vær så snill... ikke...
jeg ber Dem...
send meg tilbake til fengselet hvor jeg levde så lenge.
D'Artagnan...
Du skal finne Porthos, Athos og Aramis
og føre deres hoder til meg.
Ellers tar jeg ditt.
Og du, min bror,
skal tilbake til fengselet,
og masken du hater.
Bær den til du elsker den.
Og dø i den!
Anne!
Var det to?
Ikke ett barn, men to?
Jeg kunne ikke si deg det.
Du hadde kvaler nok.
Anne...
Jeg har alltid elsket deg, deg, og ingen annen.
Hva som enn skjer,
håper jeg du husker det.
Christines rom.
Til min søster.
Hvor er hun?
Bli kvitt det.
Hvor fører dere meg?
Nei!
Hvor tar dere meg?!
Vær så snill! Nei!
Nei! Nei! Nei!
Det er gjort, Deres Majestet.
Følg med d'Artagnan når han kommer tilbake.
Gi beskjed når han reiser igjen.
Deres Majestet.
Ingenting her nede.
Greit, følg meg.
Phillippe er i Bastillens nedre fangehull.
Ved midnatt forsinker jeg de nye vaktene 10 minutter.
En for alle og alle for en, d'Artagnan.
Det er en felle, men vi har intet valg.
Hvis Philippe er i Bastillen, må vi til Bastillen.
Jeg vil heller dø dekket av blod,
enn som en gamling i mitt eget piss.
Våre gamle uniformer, fra vår glanstid.
Jeg beholdt dem...
slik at vi kunne bære dem i døden.
Og det skal vi!
Lukk opp. Vi har en fange.
Ta ham til tredje etasje.
Kapteinen tar seg av papirene.
Det gikk!
Det er et fengsel.
Problemene kommer når vi vil ut.
Midnatt. Vi har 10 minutter.
Der nede.
Er det denne du leter etter?
Nøkkelen!
Nei!
Husker du denne?
Vær ikke så trist.
Det er ikke stort igjen av ham allikevel.
Han er en klynkende, siklende...
Jeg visste dere ville komme!
Vi var redd masken ville ødelegge deg.
Jeg bærer masken, ikke omvendt.
- Plassen er sperret. - Han lyver!
- Han er her for å fange oss. - Se selv.
Alle dine lidelser
skulle jeg gjerne tatt på meg selv,
for å spare deg.
Gå til østporten.
Plassen fylles med soldater!
Denne vei!
Gå til dere når elven.
- De forstår at du hjalp oss. - Det betyr ikke noe. Gå!
Skyt!
Ta den døren!
Låsen!
Fanget!
Til angrep!
Spar dem, om dere kan.
Kujoner! Tyve menn flykter fra fire.
Ingen ønsker å kjempe mot kapteinen.
Jeg er ikke sint på deg.
Jeg visste du ville føre meg til dem.
Legg sverdet ned,
så straffer jeg deg ikke.
Du kan trekke deg tilbake.
Jeg gir dine venner en rask henrettelse,
hvis dere overgir dere nå.
Du bør ta imot tilbudet.
Vi er døde uansett.
Han har rett, d'Artagnan.
Vent!
Gi meg til Louis, redd dere selv.
Dere har gjort deres beste.
Vær så snill, la meg gå.
Nei.
Jeg kan ikke.
Selv om jeg kunne oppgi min konge,
kunne jeg aldri oppgi...
min sønn.
Din sønn?
Jeg elsket din mor.
Jeg elsker henne ennå.
Du er min sønn.
Jeg visste ikke at du var til.
Og jeg har aldri følt en fars stolthet...
før i dette øyeblikk.
De er unge musketerer.
De har vokst opp med våre legender.
De akter og ærer oss.
- Det er en fordel. - Ja. Hvorfor ikke angripe dem?
Jeg har lært opp disse mennene.
De vil kjempe til døden.
Men om vi må dø...
om vi må dø,
la det skje slik.
En for alle...
Alle for en.
Skyt!
Hvilken tapperhet!
Skyt dem!
Skyt!
Kom deg vekk!
Han er... din bror.
Bror?
Ut, alle sammen! Dere sverger taushet.
Få denne av meg!
Tilgi meg.
Hele mitt liv...
dette... dette er døden
jeg har alltid ønsket meg.
En for alle...
Og alle fo...
Det var du som bar masken.
Hele mitt liv...
alt jeg ønsket å være,
var ham.
Vi grep fangen igjen.
Nei, jeg er ko...!
Plasser galningen
der ingen kan høre hans vanvidd.
La en døvstum gi ham mat,
men la ham spise godt.
La ham finne frelse
i å føle smerten han gav andre.
Grip ham!
Jeg er Louis! Jeg er Louis!
Og de andre?
De er kongens råd, og mine trofaste venner.
Han var den beste av oss.
Etter alt du har gjort,
ber jeg om nok en tjeneste.
La meg elske deg som en far.
Og jeg ber om dette
At du kan elske meg som en sønn.
Musketerer, gjør honnør!
En for alle, alle for en!
Fangen med jernmasken ble aldri funnet.
Det ble sagt at kongen benådet ham,
og han levde stille på landet,
hvor dronningen ofte besøkte ham.
Kongen som kaltes Louis XIV,
gav sitt folk mat, rikdom og fred.
Han huskes som den største hersker
i nasjonens historie.
Norwegian